V Iraku so mine terjale življenja osmih ameriških vojakov.
Štirih v Bagdadu pri eksploziji njihovega vozila,
v Tikritu je mina ubila letalca.
Dva mrtva in trije ranjeni
so davek bombnega napada v Bagdadu.
Smrt osmega vojaka, ki ni umrl v spopadu, še preiskujejo.
Najmanj 3.555 ameriških vojakov je umrlo
od zacetka iraške vojne leta 2003.
NAKLONJENOST JAVNOSTI PREDSEDNIKU
ZAUPANJE V ZMAGO NAD TERORIZMOM
ESKALACIJA NAPADOV
JANUAR: 56 vojaških akcij, FEBRUAR: 83 vojaških akcij,
MAREC: 112 vojaških akcij
VODENJE PRISOTNOSTI
ANX Ameriška izmenjava novic
Washington DC 10.00h po vzhodnem casu
Pisarna senatorja Jasperja lrwina
Še enkrat. Hvala. Tu je moja posetnica.
Hvala za obisk.
Senator?
Seveda.
Caka vas, gospa Roth.
- Prosim? - Senator.
V redu.
Dobro jutro, Janine.
Edina dobra plat dopoldneva je, da se s poldnevom konca.
- Prosim, sedite. Kavo, caj, vodo? - Nic, hvala.
Cudovito vas je videti. Hvala, ker ste prišli.
Marcia, lahko dobim kavo?
Prebral sem vaš clanek o svetovalcih za javno podobo v politiki.
- Tako? - Zdel se mi je kar dober.
Z drugacnim pristopom.
Hvala.
Cakava vašega PR pitbula?
Sama bova. Nihce ne bo rezal vaših zvitih vprašanj.
Na štiri oci torej.
Imenovali ste me prihodnost stranke. Zdaj vracam uslugo.
- Tako sem mislila pred osmimi leti. - Vseeno sem hvaležen.
Glede na stanje vaše stranke bi bil citat lahko slabšalen.
- Dobil sem 77% glasov. - Kako sem mogla pozabiti?
- Veste, da se ubadam z zaporedjem...? - Z zaporedjem vojne proti terorizmu.
Ce bo kakor druga v tem letu,
bo uvod v obsežno retrospektivo storjenih napak.
- Ali preprosto navajanje dejstev. - Vse boste navedli vi.
- Ne zaupate nam. - Vam zaupam.
- Zato sva tukaj. - O cem bova pravzaprav govorila?
Morda pa bi radi spet napisali pristno zgodbo,
namesto obicajnih opozoril o šestletni izcrpavajoci vojni.
- Kdo dobi nagrado Peabody za to? - Kakšno zgodbo?
O povsem novem nacrtu v Afganistanu.
Novem nacrtu?
Ki bo prinesel zmago v vojni in, ceprav zveni klišejsko,
osvojil razum in srca ljudi.
- Za kaj gre? - Ne morem razkriti vsega.
- Nacionalna varnost. - Toda dovolj za zgodbo o tem,
kaj zdajle pocnemo v Afganistanu - ne pred šestimi leti -
in kako bodo ti napori prinesli popolno zmago.
- Kaj je to? - "To"?
Najin sestanek.
Zares se trudim bolje obvešcati medije
in usmeriti pogled s preteklosti v prihodnost,
priznati napake in odkrito govoriti o tem, kako jih popraviti,
korak za korakom.
- Koliko casa imava? - Jaz do enajstih.
Celo uro? To pa je panika.
Ne. Odlocnost.
Afganistan, 6.30 zvecer po lokalnem casu
Letalska baza Bagram
Pozor.
- Finch, ste fantje dobro? - Ja, gospod.
- Pa koleno? - Pripravljeno na pohod.
- Me veseli. Rodriguez? - Vse je nared.
Zapisujte si, sprašujte. Najprej pa dobre novice.
Al Kajda in talibani so razpršeni v majhna krdela.
Ne verjemite vsega v casopisih.
Razgnali smo jih v nekaj majhnega
in dosti bolj nemocnega kot so bili ob našem prihodu.
Slaba novica je, da jim še nismo stopili na vrat.
Dlje ko traja, težje je. Spomnite se Von Clausewitza.
Ne bori se predolgo z istim sovražnikom, kajti...
- Prilagodil se bo taktiki. - Tako je.
Kot dokaz, obvešcevalna poroca,
da Al Kajda skuša odpreti novo fronto v Badakšanu.
- Jim lokalci niso kos? - V tem je težava.
Tam niso dovolj mocni, da bi se jim uprli
in zdaj Karzaj ne bo nikogar spustil domov.
Zakaj sovražnik pocne to zdaj?
Hocejo se pokazati kot legitimni borci za ljudstvo.
Od kod jemljejo ljudi?
Prvic, od družin terjajo sinove.
Ce jih ne dobijo, fante pred njihovimi ocmi usmrtijo.
Drugic, tu je Irak. Al Kajda pošilja prekaljene borce...
- Po katerih poteh? - Tega vam ne smem povedati.
Že zdaj veste prevec.
Džihadisti in vehabijski teroristi obvladujejo šiitsko ozemlje?
Vemo, da sovražnik postaja mocnejši in bolj brezobziren.
Cas je, da jih obišcemo in jih zgrabimo za goltanec.
Iz zraka boste napadli provinco Badakšan.
Utrdili boste operativno bazo na tocki Pamela levo,
na 2400 m visokem vrhu, od koder je popoln razgled na dolino.
Sovražnik si ga želi enako mocno kakor mi,
zato ga moramo osvojiti še pred snegom.
Poglejte zemljevide. Vidite primeren dostop?
- Ja, gospod. - Tam se boste utaborili.
Vzpostavili satelitsko zvezo in cakali. Ce boste po sreci trcili ob njih,
jim boste pokazali vso ameriško odlocnost. Jasno?
Toplo se oblecite.
Zelo na hitro gre tole, kajne, gospod?
Univerza Kalifornija, 7.00h po pacifiškem casu
Pisarna profesorja Stephena Malleyja
Jutro.
Naj jih zaprem ali...?
Kaj praviš, Todd?
Ni eticno, da vam moram nositi kavo.
Pogled na tvojo srajco tudi.
Originalna Reyn Spooner. Stala je 89.99. Mogoce pa 69?
- Potem pa vzamem besedo nazaj. - Prosim.
Zakaj sem te torej prosil, da pridi tako zgodaj z darilom?
Zaradi mojih obcasnih odsotnosti.
V tem semestru so prej pravilo, ni tako?
Imate prav.
Kaj pa vem, mojster. Bil sem hudo zaposlen.
- S cim? - Z drugimi predavanji.
- To je tvoj glavni predmet. - In z mlado damo.
S tisto, ki jo vedno premamiš, da sede zraven tebe?
Ne.
- Kaj te še zaposluje? - Predsedovanje bratovšcini.
- Pozdrav poglavarju. - Veste, kako naporno zna biti.
Štiridnevni vikendi in 30 minut študija...
- Nisem tako mislil. - Vprašal si mene.
Ali ni šola družabno in akademsko središce? Uci dva nauka.
Ce ne uravnovesiš obeh, nimaš tu kaj iskati.
Kdor temu oporeka,
s poprecno oceno 2.4 opravicuje 30 tisocakov težko šolnino.
Takole, prijateljcek.
Vecino izpitov si opravil z odliko,
bil pa si samo na osmih predavanjih.
Ce bi se videla enkrat na teden, bi podrl rekord.
Je prisotnost naenkrat del moje ocene?
Takole, Todd.
Si zadovoljen s solidno štirico za cel semester?
S cisto štirico brez plusa ali minusa?
Takoj ti jo napišem.
Ne vlecem te.
- Štirico za kaj? - Da ne hodiš vec na predavanja.
Da ne napišeš in ne prebereš niti besede.
Da ne izbereš nobene od mojih tem.
Štirico za nic?
- Pokimaj in koncala sva. - Pol letnika bi ubijalo za to.
- Ne pogovarjam se z njimi. - Vem, kaj imate za bregom.
Imam pa še en predlog. Moraš se ga držati. Prvic,
od danes naprej boš na vseh predavanjih.
Drugic, povedal ti bom o zadnjih dveh up vzbujajocih mulcih.
Mogoce ti bo potem bolj jasno, zakaj sem te poklical.
Samo krožimo. Kmalu se vrnemo v bazo.
Pocasen si kot zarodek.
- Pa smo tam. - Prijazno vreme.
Zakaj se bolj bojiš oblakov kakor krogel?
Raje sem ranjen, kakor da strmoglavim.
Si hiter?
Visoko letec cilj ste si zadali.
Toda prihodnost Afganistana
so prazne besede, ce prej ne osvojimo vojaških ciljev.
Posebne enote bodo osvojile kljucne vrhove
po vsem Afganistanu še pred odjugo.
In cemu najprej vojaški del?
Šele ko zatremo sovražnika,
se lahko temeljito lotimo utrjevanja demokracije.
- Ubij ljudi, da jim boš pomagal. - Rekel sem "sovražnika".
- Ne vlecite tega iz celote. - Pardon. Samo nadgrajevala sem.
Leta 2002 ste dejali: "Hrbtenica talibanov je zlomljena", ploskajmo.
"Misija opravljena." V drobnem tisku.
Napaka.
Zdaj vemo, da se sovražnik z zlomljeno hrbtenico še plazi
in da se je iz tega tudi veliko naucil.
Torej je neizbežno še drugic lomiti hrbtenico.
Bi bila tukaj, ce ne bi bilo? Bo najin pogovor tekel v tej smeri?
Samo sprašujem.
Povejte mi primer, cesa se je sovražnik naucil.
Zaveda se, da se borimo na dveh frontah.
Zgodovina pa kaznuje tovrstna precenjevanja.
Zato bo nova strategija z vojsko zadala prvi udarec.
Zasedba vrhov je kljuc.
Omogoca zmožnost opazovanja,
prednost prvega napada in priložnost obvladovanja.
- Obvladovanja? - Kakor rimske utrdbe.
Stalna prisotnost preprecuje stalno nasilje.
Bomo tam za zmerom, kakor Rimljani?
Rekel sem "stalna", ne "dokoncna".
Moramo biti enako odlocni kakor uporniki, sicer nas bodo preživeli.
Varnost omogoca gradnjo šol in bolnišnic...
- Kje je NATO v vsem tem? - Dobro vprašanje. Kje so?
Ne moremo cakati, da se odlocijo, zato bomo takoj zaceli s to strategijo.
Zakaj zdaj? Zakaj ne pred enim letom? Dvema? Tremi?
Iz dveh razlogov. Prvic, sateliti in robotska letala
niso tako ucinkoviti, kot je bilo zamišljeno.
To ve vsak. So kot Googlov "Predator".
- Drugi razlog je umazan. - Je to šifra za "ni za javnost"?
Zaenkrat.
Prav.
- Iran. - Kaj pa spet pocne?
Poleg izdelovanja jedrskega orožja, pogovorov s S. Korejo
in draženja lzraela, da pravega holokavsta ni bilo?
Vehabijskim borcem omogocajo prehod iz Iraka v Afganistan
po direktni poti.
Cez Iran?
- Je to dokazano? - Z njihovim zanikanjem.
To je dokaz o novi osi zla.
Po 1300 letih smrtnega sovraštva se suniti in šiiti pobotajo,
da bi lahko pobili cim vec Americanov.
Je to še neuradno? To pa je zgodba.
Bova videla. Me zdaj razumete?
Radikalci so skupaj proti nam.
Americane moramo spomniti, kdo so njihovi sovražniki.
Imate dokaz o tem ali govorite o potencialnem...?
Ne podcenjujte srhljivosti tega razvoja dogodkov.
Je pomenljiva grožnja naši varnosti in s tem me lahko citirate.
Zdaj ko ima Iran nuklearne kapacitete, ne moremo...
To zveni tako pretece...
Vi si lahko privošcite to mnenje. Jaz ne.
Moja odgovornost, moja služba je varovanje Americanov,
zato se bomo lotili te strategije.
Kdaj boste zaceli?
Pred 10 minutami.
Razumem.
- Pozor. - Gospod, še dve minuti.
Dve minuti. Pripravite orožje.
- Tamle je stara PL. - Protiletalski top na grebenu.
Stanje?
Vse v redu, gospod. Vohljaci so sinoci vse poslikali.
Gre za zarjavel 23-mm top z naluknjanimi cevmi.
- Dobre oci imaš. - Zarjavel in naluknjan, ne deluje.
Kdo ga je naluknjal?
Bistveno je, da ne strelja.
Kaj je?
Stara neoperativna strojnica je lahko grda past.
Veckrat vidim to odpadno železo. Imenujemo ga "Odpadganis..."
Bolnicar!
Od kod?
Gorimo. Klic v sili.
Daj mi prst.
Obrni v tisto smer.
Pristani!
- Kako jima je ime? - Ernest in Arian.
Kot cista rasa? Arijec?
S crko i, ne z j. Kaj hoceš reci?
- Kot ironija, ne? - Kaj?
Nekdo z imenom Arian je lahko samo...
Afroamerican.
Je to pomembno? Ostani pri Americanu.
V redu. Igrala sta nogomet, ne?
Samo tako sta lahko prišla sem.
Športna štipendija. Bi našli dva, ki mi nista tako podobna?
Kaj je?
Profesorji niso ucitelji, ampak prodajalci.
- Kaj prodajate? - Tebe tebi.
Ne delajte mi uslug, mojster.
- Zakaj ne? - Zakaj ne potrebujem uslug?
Zakaj ti je nenadoma vseeno?
Mi ni bilo, dokler sem obiskoval predavanja?
Prihajal si in celo sodeloval.
Prebral si vse, kar sem priporocil. Bil si sestradan.
V vsaki debati si šel na nož. Zakaj nic vec?
Odgovoril sem vam že. Opravki, dekleta...
Nakladaš, Todd.
- Nadaljuj. - Nocem vas prizadeti.
Imava celo uro casa.
Ne zapravi niti sekunde zaradi tega. Jaz je ne bi.
Hvala. Pisati bi morali Hallmarkove slogane.
Nadaljuj.
Reci že.
Politicne vede. Kaj tako globokoumnega, razen psihologije,
je v tem, koliko dreka požrejo volivci, preden jim potegne?
Znanost je v tem, kako zmagati.
Ne kako vladati in delati dobro za vse. Samo zmagati.
Ne glede na to, kako butast, dvolicen ali zlocinski si.
Povej primer.
Zdajšnji predsedniški kandidati.
Kandidaturo oznanijo z vpitjem, da ne bodo kandidirali za predsednika.
Kaj pomeni ta drek?
- Star je kot zemlja. - Ne bi rekel, ker...
S starimi filozofi ste me ujeli.
Z Grki ste me osvojili. Bili so fantasticni.
Toda nekje... pozneje ste me odbili.
Si že bil v Grciji?
Kajti naša vlada je proti njihovi kakor odsev prihodnosti.
Ne trdim ravno tega?
Kaj naj stori Todd, ce so Sokrat, Platon in Aristotel brez moci?
Preklinja? Odneha?
Placeval bom davke, upošteval semafor...
Prima. V mislih imam nekaj pomembnejšega.
Tako? Kongresno pomembnejšega?
- Na primer. - Odlicno.
Da bom eden tistih iztrebkov - najbolj smrdecih - ki kujejo naše zakone?
Kmetic s frizuro kot vsi drugi?
Tip, ki govori kot dež, a nic ne pove?
Ki pridiga o morali,
dekla pa mu ga drka pod mizo? Ja, prosim.
Pospravi milijon in svetohlini, ko ga dobijo.
Koliko jih nikoli ne dobijo?
Ce je to pomembnejše od pridnega Janeza z dobro službo, mi dol visi.
Zaradi tega ste me izgubili.
Skoraj bi me preprical.
- Skoraj. - O cem?
Da veš, kaj govoriš.
Znaš z besedami. Toda bil bi bolj prepricljiv, ce bi imele dušo.
Ce bi jih podkrepil s skromno izkušnjo,
ce bi trkal na vrata, lizal kuverte, hodil na shode,
se vsaj malo izpostavil.
Z lizanjem kuvert bi se izpostavil?
Bolj kot zgolj z besedami.
Ernie.
Bratec.
Pamela levo je nevarna.
Chinook so prerešetali z lahkim orožjem.
Imajo mrtve in ranjene, niso pristali tam.
- Kje pa? - Tri km južneje.
Helikopter je zanic, dva moža pogrešajo.
- Koga pogrešajo? - Fincha in Rodrigueza.
Verjetno sta padla iz helikopterja nad grebenom blizu cilja.
Ne vedo, ali sta preživela.
Ernie.
Bratec.
Arian!
Prekleti idiot.
Kako hudo je?
Hudo. Se lahko privleceš sem?
Noge ne morem izvleci.
Vzdrži.
Pošiljam reševalni helikopter.
Usmerite ga na pol poti med Pamelo in nami.
Naj kroži, dokler ne ugotovimo, kaj se dogaja. Ali kaj vidiš?
Ne bom vec dolgo. Bliža se hladna fronta z mocnim sneženjem...
Videti hocem cim vec in cim dlje.
- Cas prihoda? - lmam warthoga,
ki bo tam v 20-25 minutah, ampak...
Stori to.
Hocem govoriti s kretenom, ki je zatrdil, da je gora varna.
Ozemlje zahteva majhne skupine na utrjenih operativnih tockah.
Slišala sem za operativne baze, za operativne tocke pa ne.
- Tocka zveni manjše kot baza. - Saj je.
- Recite. - Oprostite...
V pentagonšcini se zdi sinonim za vabo.
Janine, ne bomo poslali enega ali dva moža na goro.
- Toda nacin boja je v majhnosti. - Besede moža v klimatizirani pisarni.
Takšno vojno bijemo in civilizacije ne preživijo z nenasiljem.
Boste potemtakem opustili diplomacijo?
Bili smo napadeni.
Diplomacija ni odgovor na napad.
Bin Ladnova diplomacija ni snemanje obglavljenj.
Sadam je prekršil 16 resolucij ZN, ki so odgovorili
z vec kot 30 ostrimi obsodbami njegovega pocetja.
Francija, Kitajska in Rusija pa so še naprej trgovala z njim.
V 80-ih smo ga oboroževali mi.
- Toda zdaj smo tukaj. - Ne bi raje razmislili, kako...?
Ni važno, kako in zakaj. Stopati moramo naprej.
Borimo se proti zlu, ki 1300 let cloveškega razvoja pojmuje
kot herezijo, ki jo je treba nasilno potolci.
Ce mislite, da ga ni treba iztrebiti...
Tudi jaz bi rada videla Bin Ladna mrtvega,
ne razumem pa zanemarjanja preteklosti.
Pomembno, tisto kar velja,
je izvrševanje nove zmagovite vojne strategije,
ker te vojne ne smemo izgubiti.
- Zmagujemo pa tudi ne. - Še ne.
Ta strategija lahko spremeni to.
Kaj pa strategija, ki bi vojake vrnila domov?
- Naj odidemo? - Ni to ena možnost?
Prav. Posvetiva se temu.
Odidemo, v Afganistanu spet zavladajo talibani.
Le da so zdaj mutirali v bolj izprijeno in sposobnejšo vrsto
z rezultatom 2 proti nic v spopadu z velesilami.
Koljejo vse, ki so volili in naivno verjeli našim besedam.
Ni vec upanja za milijone Afganistancev, ni vec ameriške kredibilnosti,
to je konec Amerike, ki uveljavlja pravicnost v svetu.
Ko bi se morali cez dve leti vrniti - le citirajte me -
bi se otepali razsutega Iraka, obupanega Afganistana in atomskega Irana.
Koliko mož bi potrebovali? Številka bi imela veliko nicel.
Smem govoriti odkrito?
Vpeljali boste še eno novo strategijo,
ne glede na cloveški in financni davek, ker predvidevate...
- Cloveški davek nam je dal misliti. - Kakšne so vaše ocene?
Bistvo te strategije je potrpežljivost in odlocnost.
Naši borci bodo tam, kjer bodo ubili sovražnika,
da bomo potem lahko zaceli obnavljati deželo.
Ce bo treba, ostanemo 10 let. Storili bomo, kar je treba.
"Kar je treba."
Zakaj so tri leta oboroževali oklepnike?
- Zdaj so dodatno oboroženi... - Dodatki niso enakovredna zašcita.
Zakaj predsednik troši milijarde za podmornice in lovce,
ki so v tej vojni neuporabni?
- S cim, mislite, se ubadam? - Zakaj smo poslali 150.000 vojakov
v državo, ki nas ni napadla, in desetino v tisto, ki nas je?
Kolikokrat boste še zastavili eno in isto vprašanje?
- Dokler ne dobimo odgovora. - Tako je to.
- Irak je skoraj sodil v razviti svet. - Ja, je sodil.
Zavzeli smo ga, ker imamo dovolj mož.
Afganistan je bil, je in vedno bo nerazviti svet.
Pogoltnil je mogocne vojske že pred Aleksandrom Velikim.
Zavzeli smo Irak? Kdaj?
V vojaškem smislu.
Zagrešili smo napake.
Gromozanske napake, ki ne bodo pozabljene.
Toda kdo je pred šestimi leti vedel, kaj storiti in kako,
ko smo gledali naša letala, kako so trešcila v naše stavbe?
Se spomnite, kako nas je strah, kaj nam bodo še storili, paraliziral?
Kako je bilo nenadoma vse ogroženo?
Družine, prijatelji, vrtci...
Reke, mostovi, atomske centrale.
V kakšnih neznanih barvah je terorizem obarval jutro zatem?
Zaradi tiste groze je bilo vec deset tisoc mrtvih,
bilo je storjenih ogromno napak.
Toda še vedno me obseda vprašanje,
na katerega moram odgovoriti: Kaj naj storimo zdaj?
Sranje.
Prva ceta?
Mojbog, prodirajo tja.
Živa sta.
- Samo sneg nese. - Šciti mi bok.
- Doklici mi pilota. Cas prihoda? - Rekli so 18 minut.
Sedem minut je že minilo. Zveži me s pilotom.
Reševalni helikopter je na cilju in caka vaš ukaz.
Ernest in Arian sta bila torej prostovoljca?
Sprašuješ ali obtožuješ?
- Samo sprašujem. - Ja, bila sta prostovoljca.
Prevec adrenalina, obožujeta ekstreme...
Ne, nista adrenalinska zasvojenca.
Po moje sta neustrašna,
ko kljub strahu narediš korak naprej.
To je pogum, ne?
Tisti pravi pogum.
Cesa se bojiš ti? Da ne boš dobil službe, kot vecina,
da boš moral živeti pri starših, odplaceval posojilo za študij.
To me plaši.
Ali glasu, ki te svari, da bi moral bolj izrabiti svojo nadarjenost?
Bolj kakovostno preživeti svoj cas tukaj?
Vsak si zastavi ta vprašanja.
Veliko se nas boji odgovorov.
Se spominjaš drugega ali tretjega predavanja,
ko sem te iznenada poklical?
Sedel si ob strani, kjer sedijo vsi, ki nocejo govoriti -
dovolj blizu, da sledijo,
dovolj dalec, da jih ne vidim in ne poklicem.
Temu se rece zadrega. Vprašali ste, kaj mislim o ctivu.
- Rekel sem, da ga nisem prebral. - Refleksno.
Nisi se izgovarjal, bil si iskren.
- Bil sem prestrašen. - Toda naredil si korak naprej.
Se spomniš teme naše razprave?
Skušate izlociti trenutke zadrege.
O bolnišnici, ki so jo odprli na Adamsu.
Zasvojencem so zastonj delili ciste igle.
Vsem 80 študentom je bila to dobra ideja.
Zajezimo širjenje bolezni in malce tudi kriminal. Ti pa si rekel...
Ce bomo z denarjem davkoplacevalcev pomagali varneje kršiti zakone,
Iahko zgradimo pas za pijane voznike na avtocestah.
To je hujši problem kakor igle za mamila.
- Logika je ista. - To je ekonomija.
In varnost.
Nisi prebral ctiva.
- Nisem, toda znam misliti. - Prav ima.
Vedno znam dregniti v sršenje gnezdo.
Mulec, ki ni prebral ctiva in je to priznal,
je bil središce ene mojih najbolj zanimivih debat.
Kje je zdaj ta mulec?
Po vaše imamo v Afganistanu zdajle dovolj vojakov?
Ja. In da lahko z manj storimo vec,
poleg natancne obvešcevalne službe
omogoca superiornost naših posebnih enot.
Fantje so profesionalci.
To me spominja na Abramsa leta '68.
Se spomnite?
- Kdaj že je to bilo? - Vietkong noce velikih spopadov,
ne bo pa se mogel odreci zasedam za majhne skupine.
Vsaj borili se bomo. 58.000 padlih se ne bi strinjalo s to strategijo.
Imate kaj proti evoluciji?
Da sposobne cete kirurško natancno izrežejo sovražnika?
- Še enkrat, ceta je majhna. - Še enkrat, v tem je bistvo.
Abrams. Delate za TV kanal o zgodovini?
Leta '68 sem zacela porocati. Za univerzitetni casopis.
Liberalna stvar?
- Še vedno me privlaci. - Sreca zame.
- 1968. - lmeli ste šest let.
Toda znal sem tekoce brati.
- 40 let v tem poslu. - Ne razglašajte tega naokrog.
Po 40 letih bi že morali vedeti, da se bo stvar prevesila.
Americani morajo doumeti,
da je naša moralna obveza, da zaustavimo te upornike.
Ne smemo dovoliti, da se njihova zlo in terorizem širita.
Z natancno vojaško taktiko bomo naredili prvi korak.
Prvi korak? Kaj smo poceli zadnjih šest let?
2. svetovna vojna je trajala manj kot pet let.
Prevali se.
Moram priti do noge. Videti, ce je zlomljena.
Ne onesvesti se.
Potrebuješ prevezo.
Imam samo eno roko.
- Potisni skozi. - Sranje.
Pomoc prihaja.
O tem ni debate.
Ce želite, da Americani sprejmejo še eno strategijo,
jim dajte nekaj vec kot le priznanje starih napak.
Kje smo ga, po vaše, najbolj polomili?
Najslabša obvešcevalna doslej.
Odlocali so tisti, ki niso okusili bojev.
Zanic stiki z javnostjo.
Abu Graib je bil mastna kost za vas.
Ste vi okusili boj?
- Šest let pri obvešcevalni. - Toda niste bili vojak?
Saj veste to. Najboljši v svojem letniku na West Pointu.
Zlasti iz obvešcevalne. Naj se opravicim za svoje dosežke?
Tega res ne zahtevam.
Ko tule modrujeva o vojni in politiki,
se mi je posvetilo.
Ne boste mogli napisati prave zgodbe
v primežu clankov Dom svobodnih, dežela predebelih
in porocanj za zabavniške TV kanale.
Mogoce mi boste naklonili nekaj sekund
s tisto vašo dolgolaso voditeljico mnenjskih oddaj.
Oprostite mi. Summer Hernandez-Kawalski?
Ji je res tako ime?
Kaj se je zgodilo z vami?
- Od kdaj se obracate po vetru? - Kako?
Kot tista vreca, ki kaže smer pihanja vetra.
Od kdaj zamenjujete mnenje vecine s pravim mnenjem?
Odtlej, ko smo podprli vojno v Iraku?
Podprli? Ne.
Prodali ste se. Vaša TV je imela vse reportaže pohoda v Irak
z zastavo cez ekran, salutirajocim marincem
in orlom ob glasbi Aarona Coplanda.
Vsi smo verjeli, da je Irak legitimni sovražnik.
Sami ste prosili, da podvomimo, ker so bili vojaki ogroženi...
In podvomili ste, ne da bi zardeli ob tem.
Toda podvomili smo.
Oba... Janine.
Oba sva ogrozila naše borce.
Jaz sem priznal svoje napake. Kdaj jih boste vi?
- Senator Skilken na drugi liniji. - Prosite ga, naj malce pocaka.
Na nek nacin sva v istem moštvu.
Soigralca sva. Oba se cutiva odgovorna.
Vojno ste že prodali. Zdaj vas prosim, prodajte še rešitev zanjo.
Moram sprejeti ta klic.
Sprejmite ga tukaj.
Da bi me slišali, kako prosjacim za denar?
Med pravicnostjo in mirom vedno izberem pravicnost. - T. Roosevelt
KDO JE KDO V WASHINGTONU
MLADA KRI KONGRESA
Napisala JANINE ROTH
Irving si vsekakor zasluži vzdevek novo upanje,
prihodnost republikanske stranke,
ki jo je z majhnimi, toda pomenljivimi koraki že zacel preoblikovati.
- Zakaj cakajo? - Mogoce naju hocejo živa.
Tuhtajo, kako.
Dihaj.
V redu. Zacnimo s prvo skupino.
Izvlekli so temo...
Kateri koncept zunanje politike
bi najucinkoviteje prenesli na domaca tla?
- Hvala bogu, da nismo mi. - Zacnite. 15 minut, na vse ali nic.
Krasno.
Madona!
- Kaj? - Si pripravljen?
Dihaj.
- Saj diham. - Dihaj.
Oprostite mu. Tako zelo mi želi dobro oceno,
da se bo usral v gate ali pa bo požrl jezik.
Od kod okrajšava za Ja, ja? Od njegove poprecne ocene.
- Kaj pa vi, mojster? - Kaj je z mano?
Kdor ni sposoben, uci.
Resno, je profesura najvec, kar zmorete?
Je to vaša nadarjenost?
Pa si me.
Pred 30 leti sem si to delo
cisto drugace predstavljal.
Objavil naj bi teorije, ki bi spremenile tisoce.
Univerzitetne ocake bi tako navdušile,
da bi mi ponudili 50 jurjev na semester, samo da bi ostal.
- Jezus. Visoko letece sanje. - Kajne?
Kar mojega objavijo ne bere nihce. Študentje me prosijo za nasvet,
toda šola še vedno napacno piše moj priimek.
- Ste tu le še zaradi keša? - Ljubi bog, ne.
Ostajam, ker sem sebicen.
Vztrajam zaradi redkih trenutkov, ko odkrijem nekoga v letniku,
ki ima redek dar, da bo naredil korak naprej k velikim dejanjem.
Moj dar niso teorije, temvec sposobnost prepoznati nadarjene
in jih vzpodbujati, ko to potrebujejo.
- Mislite, da sem eden tistih? - Kaj misliš ti?
Ernest in Arian sta vam to dokazovala? Vsak dan?
Dovolj, da nisem dvomil. Razlika med tabo in njima je,
da si ti nadarjen po naravi. Onadva nista bila.
Garala sta kot crna živina.
In vrgla sta žogo s hitrostjo 120 km/h? Takoj zamenjam z njima.
Onadva bi zamenjala s tabo.
Obiskovala sta lokalni srednji šoli,
ki se s tvojo sploh ne moreta primerjati.
Detektorji kovine na vratih, oboroženi ucitelji.
Tam nista pobrala niti ene dobre stvari.
- lsto sem doživljal v Vietnamu. - Kaj?
Prvi prostovoljci so bili tisti, ki jim država ni bila naklonjena.
Ernest in Arian sta odrašcala v soseskah,
kjer se ljudje koljejo za vsako malenkost.
Ti si iz soseske dve ulici južneje od moje. Pok.
Imaš lepše pokrove na kolesih avta. Pok.
Kaj storita, ko se postavita na noge in živa izvleceta od tam?
Borita se za državo, ki je njuni soseski opazila le
v casu nemirov in epidemij.
Na drugi strani je mularija, ki izkoristi vse, kar nudi ta država.
- Kot jaz? - Ti so obicajno prvi,
ki stopijo korak nazaj, ko išcejo prostovoljce.
- Me novacite? - Novacim?
Ernestu in Arianu ste prodali vojsko, zdaj jo skušate prodati meni.
Trije fantje s tiste fotografije se niso vrnili.
Eden prestaja dosmrtno jeco.
Bi rad vedel, kdaj sem bil najhuje ranjen?
54 šivov z demonstracij doma v Chicagu.
Ernesta in Ariana nisem novacil, ravno nasprotno.
Sem se strinjal s tem, kar sta storila?
Bil sem skrušen. Toda spoštujem njune razloge.
Verjela sta, da v tej državi nekaj spremeniš le, ce se boriš zanjo.
Spopasti se je koncept zunanje politike,
ki bi ga prenesla na domaca tla.
Na tujem smo mojstri v tem.
Državni sekretar ima za sabo vec poti kot kdorkoli drug,
imamo vec ambasad kot kdajkoli.
Ni to zato, ker lahko takoj sede v letalo?
In ni držav, kjer rastejo ambasade, vedno vec?
Lahko se odlocimo in ne letimo ali ne priznamo novih držav.
Ko pa se odlocimo za to, se spopademo s tem.
Izvrstno se znamo spopadati zunaj lastne dežele,
navkljub velikim spodrsljajem.
Na primer?
11. september in Ruanda.
Somalija. 120 km od Miamija je komunisticna država.
Za to bi potrebovali vec kot 15 minut.
- Nobena država ni popolna. - Vsaka mora stremeti, da bo boljša.
Kolega, ce se strinjaš s tem,
bi preostali cas posvetila spopadanju,
kako ga uvažamo cez mejo, na domacih ulicah se mu pa izogibamo.
Najhujšim problemom doma smo obrnili hrbet.
S tem ga le še okrepiš.
Kdo bi si mislil? ZDA mora storiti vec.
- Mi. - Zakaj?
Mi tako mislimo.
Odpravimo prvi letnik srednje šole.
Imamo tri možnosti namesto šole. Mirovne sile na tujem,
domace neprofitne organizacije v enem od 500 najrevnejših okrajev
ali praksa pri rezervistih doma ali na tujem.
Vsak mora izbrati eno in pozabiti na mamico.
Daj, no. Je to šala?
Ni, stari. Je demokracija šala? Ali državljanske pravice?
Naj se vsak bruc nauci korakati in zavzemimo sosede.
Izgubili bi se.
73% kalifornijskih brucev ne ve, katera država meji na Minnesoto.
Veš ti? 77% vseh brucev ne pozna senatorjev svoje zvezne države.
50% vseh osmošolcev ne obvlada slovnice in matematike.
Ko 25% naših delavcev ni delalo, smo bili v veliki gospodarski krizi.
Kje smo, ko 50% naših študentov ne dela?
Še vecja kriza?
Kanada meji na Minnesoto.
Tvoja najpametnejša poteza v tem dnevu.
Koliko bi to stalo? Kako smešni in nemocni bi bili?
Nic bolj kot 9 jurjev na dijaka letno. 9.000 krat koliko?
3.8 milijona brucev. To je $34 milijard, stari.
Dve milijardi vec kot pred petimi leti.
Za slabši rezultat.
Kdo si ne želi doživeti necesa, kar nima zveze z raso, bogastvom,
niti s tem, od kod smo? To je skupno samo Americanom.
To bi nas pripravilo na življenje.
In te možnosti spoznavanja v tej deželi dobimo le,
ko organizirajo nabor.
Bi moral ostati v šoli leto dlje?
Tu si že osem let, bratec.
Z diplomami in denarjem, ki ga zaslužimo, se lahko zapremo
v veliko hišo za visokim zidom.
Vila z visokim zidom so od nekdaj ameriške sanje.
5. julij, 1776.
Ali 8. december, 1941?
12. september, 2001.
Ocitno vama ni do prava na Harvardu ali ekonomije na Stanfordu?
Noceta služiti? Pa kaj še.
Hinavsko je samo cvekati o tej veliki igrici.
Pokaži jim, stari.
Kaj?
Odbito.
Se hecata?
VPOKLlC V VOJSKO
Hvala.
Šef, takšni ste, kot bi dobili cir.
Imam jih vec. Bistvo je, ali krvavijo ali ne.
Ne bojte se, da sva se javila zaradi tega projekta. Nisva se.
Ne verjamem. Lahko bi izbrala katerokoli univerzo.
- Z 200 jurji dolga za štipendijo. - Kaj pa programi za odpis?
Programi so, dolga pa ne odpišejo.
- Arian ocitno govori za oba. - Mislite, da je sam vse izracunal?
Vi nam govorite, naj ne živimo pod stekleno kupolo.
Nisem mislil, da to razumete kot vpoklic. Ce bi, bi si odrezal jezik.
Zgrešili ste bistvo.
Ker vojska zame ni boljša od najboljših šol?
Ker ne razumete, da bova s tem, kar sva storila,
sodelovala v najpomembnejši stvari ta cas.
Ti dogodki bodo zaznamovali najino življenje,
kot je Vietnam vaše.
Mene so vpoklicali.
V prvi vojni so nemški vojaki pisali pesmi o pogumu Britancev,
obcudovali so jih in zasmehovali njihove poveljnike,
ki so jih v tisocih pošiljali v gotovo smrt.
Nemški general je zapisal:
"Nikjer nisem videl, da toliko levov vodi toliko jagnjet."
Ta izrek zdajle še kako drži.
Poštirkani uradniki, ki so zaceli in vodijo to vojno,
so dalec od najboljših, niti v isti galaksiji niso.
Ko naše fante trgajo topovske granate, stresajo
traparije: "Sovražnik nas je po nosu, toda na napakah se ucimo."
Strinjava se. V cem je problem?
Kaj pa govoriš?
Veva, kako sistem deluje.
- Pomislita. - Saj sva.
Ko gre stvar nizdol, je še bolj pomembna.
Ne raz... Kaj hoceš reci?
Brez Watergatea se ne bi ucili o Nixonu.
Ce bi 12. septembra ubili Bin Ladna
ali ce bi iraški šiiti korakali z nami,
nam ne bi bilo treba razmišljati, ali religija res pridiga pobijanje.
Potrebujejo diktatorja, da se nehajo klati med sabo?
Najvecja vojska na svetu ni sposobna zgrabiti treh tipov. Pa kaj še.
In kaj ima skupnega demokracija
z milijardami za saudske velikaše, ki se požvižgajo nanjo?
- Zato pa kar v prvi napad? - Ali cepet na klopco.
Voditelji opravijo delo, ko ga je treba opraviti.
Boš stopil naprej, ko te potrebujemo, ali nazaj
in boš boj prepustil drugim?
Preprosta vprašanja.
Z bržkone grozljivimi odgovori.
Verjemita, ce bi bil ta boj vreden truda, bi vaju podprl.
Kaj, ko bi spreminjala politiko doma?
Najprej to, nato se vrneva nazaj v šolo.
- Na racun vojske. - Da bova nekaj dosegla.
Crn in mehiški vojni veteran z izobrazbo.
Naj me vrag.
Brez dolga, ki bi naju omejeval. Takrat naju bodo morali poslušati.
Lahko bova marsikaj spremenila.
Ce.
- Zakaj ju ne potolcejo? - Ker sta vec vredna živa.
Pilot.
Kdaj boste pri njiju?
Takoj zacnite streljati.
Obvesti helikopter, da je na poti lovski bombnik, da pocisti teren,
toda pred njimi je nevarno obmocje z dvema ranjencema.
Na pravilen nacin obvesti komando.
Da ni preprosto, kot je videti vec tisoc kilometrov stran.
Oprostite, ker ste morali cakati. Pravkar glasujejo...
Smem samo...?
Leta 1991 je mojo tv mrežo ANX
kupila neka korporacija, ki je prodajala milo in žarnice.
Cez noc smo se iz podjetja, ki se je trudilo odkriti novice,
prelevili v poslovno enoto, ki jo zanimata prihodek in gledanost.
Obrnila sem se po vetru. Zavedno. Toda oklepala sem se neodvisnosti.
Mislila sem, da višja placa pomeni predanost odkritim novicam toda...
Janine, sedite, prosim.
- Hvala za tole. - Resnica je.
Kako lahko preverim rezultate misije? Bodo novinarji spremljali vojsko?
Ne. Ni prostora.
Posebne enote nimajo spremstva. Lahko pa dobite infrardece posnetke.
Super. Najbolj priljubljeni posnetki.
O vseh spremembah vas bom sam obvešcal.
Odlicno. Hvala. A naj vam dotolcem navdušenje.
Vi? Res?
Najhujši scenarij... Operativne tocke ne delujejo.
Bodo delovale.
Je predsednik predvidel podporo tem cetam
in tej strategiji, ce bi bilo potrebno?
Vojski gre na tesno. Saj ne boste poslali tja fantov, ki niso za to?
Nabor? Ni potrebe zanj.
Imamo vse potrebno, da takoj zlomimo sovražnika,
razen podpore javnosti.
To je vaša naloga.
Kako naj vemo, da boste tokrat ravnali prav? Ljudje so nezaupljivi.
Po 11. 09. smo imeli za seboj ves svet.
Šest let pozneje je najtežje biti American.
Krivulje nam ne bodo...
Nihce ne meri najinega domoljubja.
Priznajte, da smo v enem od petih najtežjih obdobij za ZDA.
- Ljudje potrebujejo... - Zmago.
Ljudje, predsednik, jaz,
vsi potrebujemo zmago v Afganistanu.
Zmaga znova združi javnost, v kongresu se spet pogovarjajo, ne kricijo.
- Pomaga Afganistanu. - Jasno.
In vaši stranki.
Ker predstavlja varnost in moc, po kateri slovi ta dežela.
Ki vsem tiranom sporoca,
da imajo ZDA jajca in dušo, da koncajo svoje vojne.
"Koncajo"?
Hocete zmagati?
- Kaj? - Hocete zmago v vojni s terorizmom?
Ja ali ne?
- Ja ali ne? - To je široko...
To je življenjsko pomembno vprašanje tega casa na da ali ne.
Izmikanje je poraz. Za hip se ustaviš in mrtev si.
Edina možnost za Ameriko...
Oprostite.
Oprostite mi.
Irving.
Kdaj?
Naboje.
Polnim.
- Koliko municije imata? - Kako naj vem, jebenti?
- Zakaj ju ne zadenejo? - Ker hocejo, da porabita naboje.
Obvešcajte me.
Streljajo na slepo. Hrani naboje.
Gabi se mi in utrujen sem, Janine. Od tega, da me vedno znova ponižujejo.
Vedno znova dovoljujemo, da naši mogocni domovini grozijo
te plemenske bande raztrgancev.
Tega bo zdaj konec.
Se zavedate, kaj imamo?
Kaj vse zmoremo?
Kajti bog ve,...
da...
se mi trga srce, ko od moških in žensk v uniformi zahtevam,
da tvegajo življenje za zmago,
ko vem, da ni druge poti, da se to konca.
Ne s tem sovražnikom. Z njegovim srednjeveškim prepricanjem.
Toda uteha našim družinam padlih borcev
je trdno prepricanje,
da njihova smrt ni bila zaman.
Obdavciti ali ne obdavciti internetnih prenosov,
to je zdaj vprašanje.
Marcia. Moje zapiske, prosim.
- To je vaša strategija, kajne? - Otrok novega vojaškega razmišljanja.
Ta nova šola ste vi. Predsednik vam prisluhne.
Ce bo uspešna in bo zraven vaše ime,
boste vidno izstopali iz krdela
ostalih predsedniških kandidatov.
Naj ponovim kar se da glasno.
Ne kandidiram za predsednika.
Bila je plodna ura. Zgodba je pomembna. In vaša.
Moja direktna številka. Poklicite, ce vas kaj zanima.
- Hvala. - Marcia, bi prišli sem?
NAJ STANE, KAR HOCE
Hej.
- Koliko jih je še? - Ducat ali vec.
Pilot naj nadaljuje, dokler mu ne zmanjka municije.
Helikopter pride šele cez šest minut. Veter v celo.
Poveži me s pilotom.
Naju vidijo?
- Je konec? - Za naju, ce so še živi.
Pozor.
Njun projekt prvega letnika naj torej dopolnim,
ceprav me spominja na pravljico?
- Ste jima dali petico? - Dobro štirico.
Zaradi pomanjkljive statistike.
Zakaj mi niste dali primera, ki je dobil petico?
Ker se jih ne spomnim.
Torej prisotnost za vas odtehta ocene?
Razvozlal si skrivnost, Todd. Imenuje se potencial.
To je jasnejši dokaz za to, kaj zmoreš,
kakor petica za temo, ki jo boš v dveh letih pozabil.
Kot tista o poprecju 2,3, ki opravicuje štipendije z zadostnim.
Nobeden ni dobil zadostne.
- Morda sta oba dobila ciste 4. - Ne za vdajo.
Ste srecni, da sta tam?
Dvakrat sem ti rekel, da sem ju skušal ustaviti.
A spoštujete, ker sta vztrajala?
Torej naj poslušam vaš nasvet,
ceprav ga onadva, o katerih mi pripovedujete, nista?
Storila sta, za kar sta se odlocila.
In mogoce se me boste potem lotili,
kajti redko odkrijete študenta, ki je vreden vašega casa,
in pogosto, tako bo zvenelo,
vam ne uspe prebiti njihovega oklepa.
Neuspehi so se zaceli pred 10 ali 15 leti.
Resnica je, da sem takšna srecanja imel v parku.
- Kaj se je spremenilo? - Vi. Študentje, ki sedijo pred mano.
Ker smo bolj bistri, ker nocemo umirati za te drekace.
Cimbolj se želiš oddaljiti od resnicnega sveta.
Ti drekaci - kolikokrat boš še to ponovil? -
služijo s tvojo apatijo in ignoranco.
Strategije gradijo na tem, tuhtajo, kaj vse bodo pobasali zaradi tega.
Pa za vse obtožite mene, ker hocem dobro živeti,
ker to zmorem in sem dovolj pameten za to.
Boste krivili mene, ker nocem delati z ramo ob rami z vami
na skupinski farmi?
Zvenite kot moja starša.
Ceš da mi nudita boljše življenje, kot je bilo njuno,
potem me pa gnjavita, ker si ga upam uživati.
Kaj ti bo drag mercedes, ce ne boš imel bencina zanj
in bodo ceste razpadle kot v nerazvitem svetu?
Ce so vse tvoje pripombe na kongres in vlado utemeljene,
ce je vse res tako na dnu, kakor ti praviš, da je,
ce ta trenutek umira na tisoce ameriških vojakov,
povej mi, kako boš užival to dobro življenje?
Rim je v plamenih, sinko, in težava ni s požigalci.
Ti se ne morejo vec odkupiti. Problem je v vseh nas,
ker nic ne storimo, samo javkamo in plešemo okoli ognja.
Toda tam zunaj, povsod po svetu se nekateri borijo, da bi ga izboljšali.
Je bolje poskusiti in ne uspeti kot ne poskusiti?
Toda kaj ce vse vodi k istemu?
Vsaj nekaj si skušal storiti.
Hvala za obisk. Kaj je hotel nemogoci mulec?
- lntervju na štiri oci. Polno uro. - Jezus. Te je tepel ali govoril?
Pomembna nova vojaška rec tece prav v tem trenutku.
Ekskluziva? Povej podrobnosti.
Takoj sestaviva ogrodje clanka. Kakšna akcija?
- Janine. Halo? - Smrdi.
Ne vem. Dobila sem zelo slab obcutek. Zveni...
- Obcutek? -..Iažno.
Cutiš? Si placana, da raziskuješ svoje obcutke? Povej dejstva.
- Tega ne moremo ponoviti. - Cesa?
Kupiti vsega programa v paketu,
kot smo v pripravah na...
Nehaj. Umakni se, glavo mi bo razneslo.
- To je tvoj poba, ne? - Ni moj.
V narocje ti daje ekskluzivo. Vrgel ti je darilce.
To je propaganda. Ne objavimo vsega, kar pade oblastem v glavo.
Objavimo novice. Nov vojaški program je novica.
Te grize vest? Ni nekam prepozno za to?
Povej, za kakšno zgodbo gre?
Si dovolj star, da se spomniš skupine The Who?
- In dovolj mlad, da jih poslušam. - Spoznaj novega šefa, enak je staremu...
Ideje iz casa Vietnama se ponavljajo v novi preobleki.
Poslali bodo tja majhne oddelke, otroke, kot vabe. Isto...
To je teorija. Teh ne objavljamo, prav?
Ti tipi se na vse kriplje trudijo najti izhod.
Obupano išcejo zamenjavo za Irak, obupano si želijo zmage,
da so prisluhnili Irvingu - ki je zelo prepricljiv.
Toda nima nacrta za cas po napadu.
Gruli o srcu in duši, misli pa na helikopterje in marince.
Jezus. Kakorkoli že, dol mu visi socutje.
Vse to je le strategija... Iubrikant, da se zrine v Belo hišo.
Poba je ambiciozen, pa kaj?
Ti politika megli razum?
Samo svoje delo opravljam.
Ki je porocanje o preverjenih dejstvih, da jih lahko pošljem na ekran.
Ni jih, razumeš? Tam ni pric.
Verjeli naj bi mu na besedo. Kako prenašaš vrocino tukaj?
Nekaj ti pa povem. Ima nacrt za cas po volitvah.
Ni dolg, pocasen mirovniški proces. O, ne.
Imajo svoje igracke, ki jih 50 let niso smeli uporabiti.
- Pravi, da mu je dovolj ponižanj..." - Nehaj s to atomsko paranojo.
Mora slišati zvok tiste prave zmage.
Tako je rekel. Zapisala sem si.
Zmagati moramo, naj stane, kar hoce.
Vidiš? "Naj stane, kar hoce."
Krasno. Bi se pomirila, prosim?
Zdi se mi, da ima Irving nacrt,
kako opraviti s tipi, ki so nas napadli, ne?
Gledalci bodo verjeli, da je to dobro. Jaz tudi.
Kaj se je zgodilo s tabo, Howard?
Vcasih si prestregel vsak udarec, ce je bil upravicen.
Nekdaj si bil res dober.
In nisem mislil, da bom docakal vec kot 40 let. Daj, no.
Ne dovoli, da sem kot riba na suhem. Ne moreš.
Narobe. Ti ne moreš.
Ne moreš napisati nore štorije, ki temelji na cem?
Ženski intuiciji? Od tebe bi pricakoval kaj vec.
Da zakolicim trdno casovno zaporedje.
- Tako je. - Kdo bo to storil, ce ne mi?
To je ta služba. Politiki, novinarji, vsi, ki pravijo,
ce bi vedeli takrat, kar vemo zdaj... Sranje.
Vse smo imeli pred sabo. Ce bi le povezali pike med sabo.
Ampak nismo, ne? Obrnili smo se stran, kajne?
Kaj ce se motiš?
Poslušaj me. 57 let imaš.
Tvoja mati potrebuje stalno nego.
Katera mreža te bo vzela po tem?
- Prosim le... - Ne sili me v to.
Dobro veš, da tvoja verzija zgodbe ne bo ugledala luci dneva.
Njegove pa ne morem napisati.
Ne morem.
Dobro premisli o tem.
- Pridi sem. - Kopljem.
Spravi se sem.
Daj že.
Pilot.
Vrni se in pocisti s tistimi talibani.
Preberite napis.
Pocasi.
Sva koncala?
V redu.
Moja zadnja ponudba, zato potrpi.
Tvoje zdajšnje odlocitve je mogoce spremeniti
z leti in leti trdega garanja.
In z leti se tudi ti spremeniš.
Tako kot vsak drug. Porociš se, nakoplješ si dolgove.
Nikoli vec ne boš to, kar si zdajle.
Obeti in potencial...
Zelo so nestanovitni.
Morda jih takrat ne bo vec.
Domnevate, da sem se že odlocil?
In da bom to z leti obžaloval?
Pravim le, da si zdaj odrasel.
Najtežje pri tem je, da se zacne, ko se ti ne sanja, da se je,
in si z odlocitvami že zabredel v to.
Toda vedi, Todd, da nihce vec ne pazi nate.
Zdaj si sam. Clovek zase
in tvoje odlocitve bodo tvoje odslej pa do bridkega konca.
Oprostite. Piše do osmih, zdaj pa je že krepko cez.
- Oprostite. - Nocete slišati moje odlocitve?
Predavanje je spet v torek ob 9h. Takrat jo bom zvedel.
- Muna, kaj...? - Ocena ne more biti prava.
Dobra trojka? Zapri vrata za sabo.
Poglejva...
Municija?
Plonk sem.
Jaz tudi.
Reševalci ne bodo prišli pravocasno.
Ne.
Poberi se. Hitro.
Niti slucajno.
Lahko splezaš z gore.
Tudi ce bi imel lestev ne.
Ne takole.
Ne leže.
Postavi me na noge.
Greva.
- Greš danes na astronomijo? - JD organizira Maddenov turnir.
- Zakaj si tako zgodaj pokonci? - Sestanek z Malleyjem.
Podružnica losangeleške KZDZ poroca, da je pevka Fate
koncno vložila prošnjo za locitev od soproga Bully-Doga,
po njuni razvpiti pacifiški turneji lani,
ko je Fate spraševala novinarja,
koliko traja vožnja od Tokia do Pekinga z avtobusom.
Zdaj pa k naši osrednji zgodbi...
Senator Jasper Irving je napovedal...
O cem sta govorila?
O ocenah.
Prvi korak pomembne vojaške akcije poteka...
Te bo vrgel?
- Vrgel te bo, kajne? - Ne bo.
Ameriške enote zasedajo vrhove v presenetljivi akciji...
Že veš, kako te bo ocenil?
Že veš, kakšna bo ocena?
SLOVENIAN